By Jette42
ALLA BARN VÄXER UPP-
-ALLA UTOM EN-
-PETER PAN.
Askungen flög genom luften-
-långt bort från alla fula och vanliga ting.
När hon landade på balen fann hon sig-
-närgånget omringad av pirater.
Alf Mason fanns där, så ful att hans mamma sålde honom för en flaska vin.
Bill Jukes, som var tatuerad överallt.
Och den värsta av dem alla-
-Krok, med ögon lika blå som förgätmigej-
-när han klöser dig på magen med järnkroken som han har-
-istället för sin högra hand, och i det ögonblicket-
-blev hans ögon röda.
Lilla flicka, sa Krok-
-vi är här för att ta glasskorna.
Vem är du att ge mig order och att kalla mig lilla flicka?
Känn på det här!
Underhuggare!
Krok gick emot henne.
Vad hände sedan?
Den modiga Askungen gjorde slut på det hela en gång för alla-
-med sin pistol. -Med sin pistol?
Den natten när de besynnerliga äventyren-
-med de här barnen började-
-var natten när Nana skällde mot fönstret.
Men det fanns ingenting där, inte en fågel inte ett löv.
Så barnen glömde bort det-
-det som bekymrar en vuxen, bekymrar aldrig ett barn.
Kära George, kära Mary. Vilken resa jag har haft.
Dags att bada.
Inte rättvist!
Kanske inte rättvist, men Nana var den bästa barnsköterskan på fyra tassar.
Nej, jag tänker inte förlåta dig.
Det fanns ingen lyckligare och enklare familj.
Mr Darling var bankir, han visste vad allt kostade, till och med en kram.
Mrs Darling var den vackraste kvinnan i Bloomsbury-
-med en söt, gäckande mun som hade fått en kyss-
-vilken Wendy aldrig kunde få.
Ändå fanns det där-
-helt synligt i den högra mungipan.
Och ibland fanns faster Millicent-
-som ansåg att en hund som barnsköterska minskade värdet i området.
Såja, lite tystare.
Nu lugnar vi ner oss. Det här är ingen bondgård.
-Bravo, George, bravo. -Wendys tur.
Wendy måste berätta en saga.
Cecco, vilken ristade in sitt namn på guvernören vid Goa.
Noodler, med sina händer bakvända.
-Himmel!. -Krok!
-Krok? -Han får röda ögon då han stryper dig.
Kära tid, så upplysta barnen är nuförtiden.
Tyvärr är jag nog inte bildad alls, faster.
Men jag kan ett och annat om pirater.
Min ambition är att skriva en novell i tre delar om mina äventyr.
-Vilka äventyr? -Jag har inte upplevt dem än-
-men de kommer bli nervkittlande.
Men barn lilla, romanförfattare har inget högt anseende i samhället.
Och det är mycket svårt för en romanförfattare att bli gift.
-Gifta sig? -Gifta sig?
-Men faster, Wendy är bara 13 år.
Kom till mig, min kära, så jag kan bedöma dig.
Gå.
Gå till din faster. Sträck på dig.
-Sluta! -Snurra runt.
Ja.
Precis som jag trodde.
Wendy besitter en kvinnas haka.
Har ni inte lagt märke till det? Iaktta hennes mun.
Där, gömd i högra mungipan-
-är det en kyss?
-En kyss? -Liksom mammas kyss.
-En gömd kyss. -Vad är den bra för?
Den är det största äventyret av dem alla.
De som finner det-
-har halkat in och ut från himmeln.
Finner vad?
Den kyssen tillhör.
Min Wendy-
-en kvinna. Nästan en kvinna.
Hon måste tillbringa mindre tid tillsammans med sina bröder-
-och mer tid tillsammans med mig.
Hon måste ha eget rum.
-En ung kvinnas rum. -Ta bort...
George, en tjänstemans dotter kan inte-
-hoppas på att bli ett lika bra parti som en direktörsdotter.
Du måste besöka fler fester-
-ha små samtal med dina överordnade i banken
Kvickhet är inne nuförtiden.
Kvickhet.
Men det fanns inte ett tecken på att-
-någon skulle ha ramlat ner.
Hon hade säkerligen drömt.
Om det här är din säng-
-vad är då det här?
En pojke.
Miss Fulsom blev upprörd och skickade ett brev till mr Darling-
-som fastställde nya normer av av prydhet, till och med för henne.
Ja, miss.
Mr Darling hade övat på små pratstunder hela eftermiddagen.
Vilket vackert väder vi har haft.
Och nu har hans chans kommit.
Sir Edward Quiller Couch, bankdirektören-
-var en man som tyckte om små pratstunder-
-ungefär lika mycket som ett bra bokslut.
Wendy gick som en dödsdömd.
Och då... ödet.
Brevet! Vänta! Stanna!
Wendy, vänta! Kom tillbaka!
Jag säger, vilken fantastisk slips.
Vänta! Du där! Stanna!
Wendy! Nana, kom tillbaka!
Man sparar 200 dollar. Investering?
Verkligen.
Hej...
Jag...
Du där, stanna! Vänta!
Stanna! Vänta!
Jag...
Pappa!
Jag kan förklara!
Nej!
Jag har blivit förödmjukad!
Nej!
Jag måste bli en man som barnen fruktar och som vuxna respekterar-
-annars hamnar vi allihop på gatan!
George, inte så högt. Grannarna kan höra dig.
Låt dem höra. Låt hela världen få veta!
Det här är ingen barnsköterska. Det är en hund.
Imorgon börjar du med din undervisning-
-med faster Millicent.
Det är dags för dig att bli vuxen!
Mamma?
Kan något skada oss när det blir mörkt?
Nej, min kära.
En mammas ögon vakar alltid över sina barn.
Mamma, måste du gå på festen?
-Snälla mamma! Ja, mamma du behöver inte gå.
Pappa kan gå själv. Snälla mamma?
Själv?
Er pappa är en modig man.
Men han behöver den speciella kyssen-
-för att kunna möta sina arbetskamrater ikväll.
Pappa? Modig?
Det finns olika slags mod.
Det finns modet att tänka på andra före sig själv.
Er pappa har aldrig svängt ett svärd, aldrig skjutit med en pistol.
Men han har offrat mycket för sin familj-
-och åsidosatt många drömmar.
Var satte han dem?
Han lade dem i en byrålåda.
Och ibland, mitt i natten, tar vi fram dem och beundrar dem.
Men det blir svårare och svårare att stänga byrålådan.
Han gör det.
Och det är därför han är modig.
Och kom ihåg, vartenda moln har sitt silverfoder.
Nej, det snöar.
-Det kommer bli vår död. -Hellre död än skvaller.
Du ska gå in i salongen med huvudet högt.
Ett, två-
-tre!
Kom hit!
Jag har dig!
Pojke, varför gråter du?
Du kan flyga!
-Vad heter du? -Vad heter du?
Wendy Moira Angela Darling.
Peter... Pan.
Var bor du?
Andra till höger och sedan rakt mot morgonen.
-Skrev de det på brevet? -Jag har inte fått något brev.
-Men din mamma får brev. -Jag har ingen mamma.
-Inte undra på att du gråter. -Jag grät inte på grund av mammor.
Jag grät för att jag inte kan få skuggan att fastna.
Och jag grät inte!
Jag kan sy fast den åt dig.
Det kanske kommer att göra lite ont.
Kan jag få låna din kniv?
Tack så mycket.
Så smart av mig! -Naturligtvis, jag gjorde inget.
-Du gjorde lite. -Lite.
Godnatt.
Wendy?
En flicka är värt mer än 20 pojkar.
Tycker du verkligen det?
Jag bor med pojkar... De vilda pojkarna. De är ökända.
Vilka är de?
Barn som ramlar ur barnvagnen när barnsköterskan inte märker det.
Om ingen frågar efter dem inom sju dagar skickas de till Landet Ingenstans.
-Finns det flickor också? -Flickor är för smarta för att ramla ur.
Peter, ditt sätt att prata om flickor är helt underbart.
Jag skulle vilja ge dig-
-en... kyss.
Vet du inte vad en kyss är?
Det vet jag när du ger mig en.
Jag förmodar att jag bör ge dig en nu.
Om du vill.
Tack så mycket.
-Hur gammal är du, Peter? -Ganska ung.
-Vet du inte? -Jag rymde.
En natt hörde jag mamma och pappa prata om vad jag ska bli när jag blir stor.
Så jag rymde Kensington Gardens och jag träffade Tinge.
-Tinge? -Tingeling.
Hon är min fe.
-Men det finns inga... -Säg inte så.
Varje gång någon säger så, ramlar en fe död ner någonstans.
Och jag kommer aldrig att hitta henne om hon är död.
Du menar väl inte att det finns en fe här i rummet.
Vi kom hit för att lyssna på sagorna.
Jag gillade den om prinsen som inte kunde hitta henne som hade glasskorna.
Askungen.
Peter, han hittade henne och de... och de-
-levde lyckliga i alla sina dagar.
-Jag visste det. -Peter.
Jag skulle vilja ge dig-
-en... fingerborg.
Vad är det?
Tingeling!
Tingeling! Tingeling, nej!
Hon är inte särskild artig.
Hon säger att om du försöker ge mig en fingerborg igen-
-då dödar hon dig.
Och jag som trodde att feer var charmiga.
Peter, gå inte.
Jag måste berätta om Askungen för de andra.
-Jag berättar många sagor för pojkarna. -Följ med mig.
-Jag kan inte flyga. -Jag ska lära dig.
Jag ska lära dig att flyga med vinden. Och sedan ger vi oss av.
Får John och Michael också följa med?
Michael! Michael!
-John!John! -Jag gjorde det inte!
Det är en pojke här som ska lära oss att flyga.
Ni förolämpar förnuftet, sir.
Jag skulle vilja förolämpa det tillsammans med dig.
Tänk bara lyckliga tankar och de lyfter dig upp i luften.
Det är lätt.
Nu vet jag! Nu vet jag!
Svärd, dolkar, Napoleon!
Akta er.
John!
Wendy! Wendy! Titta på mig!
Puddingar, sandkakor, glass, aldrig bada mer!
Michael!
Följ med. Följ med till Landet Ingenstans.
Men mamma då?
Pappa? Nana?
-De är sjöjungfrur. -Sjöjungfrur?
-indianer! -Indianer?
-Pirater! -Pirater?
John, vänta på mig!
Får jag presentera min fru...
-Mary. -Mary.
Mary.
-Förtjusande. -Tack, sir Edward.
Glöm dem, Wendy. Glöm allihop.
Följ med mig dit där du aldrig behöver bekymra dig om vuxensaker.
Vad är det? Vad är det för fel?
Aldrig är en förskräckligt lång tid.
Det vore härligt att få berätta att de hann in i barnkammaren i tid-
-men då hade de inte blivit någon berättelse.
Men du är full med hundhår, älskling.
-Hej, gamle gosse. -Godkväll.
Tack så mycket.
Högre!
Vem är du?
Jag är John.
John.
Ta tag här.
Med båda händerna.
Skicka vidare.
Michael, ta tag i min ankel.
Wendy, ta tag i min ankel!
Och vad som än händer... släpp inte-
-taget!
Landet Ingenstans.
Ljuger, stjäler, ett liv i synd.
Vi åker för att plundra.
Vi möts under däck.
Ladda kanonerna, häll upp rommen.
Dela ut korten, natten är här.
Vi åker för att plundra.
Djävulsfågel!
Kapten?
Kapten, när jag satt med uppspärrade ögon på min vakt-
-märkte jag att det var vintertid på vattnet och sommartid på stranden.
Jag sa för mig själv, det är för tidigt för sommartid.
Den ska inte komma förrän klockan tre.
Titta själv, kapten, och säg...
Jag drömde, Smee, om Pan.
Pan, kapten?
Och i min dröm-
-var jag en storsint kille-
-full av förlåtelse.
Jag tackade Pan-
-för att han hade huggit av min hand-
-och för att ha gett mig den här fina kroken-
-till att skära upp magar, och slita av halsar-
-och andra vardagliga saker-
-såsom att kamma mitt hår
-Då gjorde Pan dig en tjänst, kapten? -En tjänst?
Han slängde min hand till en krokodil.
Det monstret gillade den så mycket att han följt efter mig sedan dess-
-slickar sig runt läppar med tanke på resten av mig.
Kallar du det för en tjänst?
Nej, nej, nej.
Tack. Tacka Satan för att monstret svalde en klocka.
Om det inte hade tickat hade han fått tag på mig vid det här laget.
Varför väckte du mig, Smee?
Som jag sa, kapten, isen smälter.
Solen skiner och blommorna står i blom.
Han är tillbaka.
Fyrtio skyttar.
Hon måste göra 12 knop för fulla segel.
Noodler, med sina bakvända händer.
Bill Jukes! Tatuerad överallt.
Krok!
Låt oss ta en närmare titt.
Peter!
Titta här.
Min hatt!
Fula Smee! Fula, feta Smee!
Solförmörkelse.
Mörkt härinne. Släpp ut mig!
Ser inget!
Mörkt härinne. Ljus.
Jag behöver ett ljus. Hjälp!
Ladda kanonen!
Ge eld!
Hjälp! Hjälp!
Tingeling, leta reda på Wendy. Jag tar hand om resten.
Wendy.
Kapten Krok!
Pan!
-Stanna hos honom! -Du kan inte ta mig!
-Härborta! -Ge eld!
Se upp, fallande träd!
Michael, är du träffad?
Jag har inte kollat ännu. Men det finns det som är värre!
Vad kan vara värre?
Mina tankar är inte så lyckliga!
Lyckliga tankar!
Lyckliga tankar. Vad gör mamma och pappa?
-Napoleon! -Tusan också!
Ladda om kanonerna! Snabba på!
Ladda om kanonerna? Men kapten, han är borta.
Fler invändningar?
Genomsök djungeln! För barnen till mig!
-Vad är det? -Det är en stor vit fågel.
-Ganska ful också. Nej! -Ge mig den!
När Peter inte är här är det jag som bestämmer!
Nu ska jag ta en titt i teleskopet.
Det kommer närmare.
Herre gud, jag har blivit blind!
Jag är blind. Jag har blivit blind. Jag är blind.
Hej, Tingeling. Var är Peter?
-Hej, Tingeling. -Hon gjorde mig blind.
-Hej, Tingeling. -Hej, Tingeling.
Fler nyheter om Askungen?
Tingeling var inte bara elak.
Ibland var hon också snäll.
Men feer är så små att de bara kan känna en sak i taget.
Tingeling säger att fågeln är en... Wendy.
Och Peter vill att vi ska...
Peter!
...skjuta ner den.
Vi har fått order. Skjut ner Wendyfågeln!
Klara? Sikta!
Skjut!
Hej då!
Tre, två-
-ett!
Jag fick den!
Det är ingen fågel.
Det är en dam. Och Tootles-
-och Tootles har dödat henne.
Jag är tillbaka. Goda nyheter. Jag vet vad som hände med Askungen.
Hon besegrade piraterna. De blev nerstuckna, styckade, torterade, blödde-
-och de levde lyckliga i alla sina dagar.
Det var en lättnad. Goda nyheter, de må jag säga.
Jag har med mig henne som berättade om Askungen. Hon ska berätta för oss!
Hon är...
Död.
Tragiskt.
-Hemskt. -Fast ändå ett bra skott.
Vems pil?
Min, Peter.
Hugg, Peter.
Hugg ner mig.
-Wendyn lever!
Det är min kyss.
Min kyss räddade henne.
Jag minns kyssar.
Låt mig få titta.
Det är en kyss. En mäktig sak.
Låt oss bära ner henne till huset.
Händer.
De är lite smutsiga.
Hon måste stanna här och dö.
-Nej! -Hur kunde jag tro det? Korkat!
Förlåt.
Vi ska bygga ett hus runt henne.
Med en skorsten!
-Och en dörrkläpp! -Och fönster!
Tingeling gjorde det.
Tingeling? Tingeling?
-Var det du, Tingeling. - Halleluja. Halleluja.
Då är jag inte din vän längre.
Första intrycket är väldigt, väldigt viktigt.
Här är hon. Ser gullig ut.
Wendy, vi har byggt ett hus åt dig med en dörrkläpp.
-Och en skorsten. -Ett, två, tre.
Var så snäll och bli vår mamma.
Det är förskräckligt smickrande.
Men jag har ingen erfarenhet av det, förstår ni.
-Berättar du sagor? -Ja.
-Då är du perfekt. -Ja, då så.
-Jag ska göra mitt bästa. -Hurra!
Ursäkta ögonbindeln.
Vi måste vara försiktiga. De finns så många elaka typer.
Om Krok upptäcker vårt gömställe då dödar han oss.
-Så förfärligt! -Det får vi leva med!
-Men jag... -Dags att träffa pappa och mamma.
Ser framemot att få vara din son.
Välkommen mamma.
Disciplin. Det är vad en pappa tror på.
Du måste genast slå barnen innan de försöker döda dig igen.
Faktum är, vi borde döda dem.
Peter!
Pappa!
Jag håller med om att de är absolut avskyvärda-
-men om vi dödar dem tror de bara att de är betydelsefulla.
Så betydelsefulla. Och unika.
Jag föreslår något-
-ännu hemskare.
Medicin.
Det är det beskaste och äckligaste som finns.
Den klibbiga söta sorten.
Döda oss, snälla!
Den minsta först. Michael?
-Michael. John. Mina bröder! -Vilka?
Hallå?
Hallå? Hallå?
Det är låter högre inifrån stenen.
Så konstigt!
Lyckliga tankar! Svärd, dolkar, Napoleon!
Så förödmjukande.
John, det finns det som är värre.
Prinsessan Tiger Lily.
Vi letar efter Peter Pan-
-och hans gömställe.
Lyckligtvis, så har två pojkar i hans bekantskapskrets-
-ramlat ner i den här delen av djungeln.
Har du sett dem?
Hon säger, tyvärr inte.
Min krok tror det, prinsessan.
Släpp den där vilden, du din-
-din... vilde.
Sjöjungfrur är inte vad de brukar vara i sagorna.
De är mörka varelser-
-som står i förbindelse med alla mystiska saker.
Om Krok har fångat Wendys bröder-
-skulle sjöjungfrurna ha känt till det.
Så gulliga!
Är sjöjungfrur inte gulliga?
De drar så gulligt ner dig om du kommer för nära.
Krok har dina bröder i i den Svarta Borgen.
Liksom alla överraskningsanfall måste de utföras-
-opassande.
Sätt barnen på klippan.
Förlåt, ers Nåd. Några sista ord?
Be för ditt liv.
Sir! Mina bröder och jag är engelska gentlemän.
Engelska gentlemän ber inte.
Snälla!
Snälla! Snälla! Döda oss inte!
Snälla, döda inte mig heller. Jag har inte gjort något.
Det är kallt!
-Hjälp! -Kom och rädda dem-
-och jag ska skjuta dig rakt igenom dina nobla avsikter.
Jag tog med de här. Vet du hur man använder det?
Lova mig en sak. Låt mig ta hand om Krok.
Jag lovar.
-Vänta på min signal. -Vänta här?
Peter.!
Således lade Wendy märke till den mörka figuren som hemsökte hennes sagor.
Hon såg de genomträngande ögonen och hon var inte rädd-
-men överväldigad.
Vi möts under däck.
Mr Smee?
-Är det du, kapten? -Brimstone och gallon-
-vad är det ni håller på med?
Vi har bundit fast barnen, liksom kapten bad om.
-Släpp dem! -Släppa dem?
-Men din fälla då? -Släpp dem annars använder jag min krok.
-Jag vet inte vad han ska ha dem till. -Jag är en jäkla idiot, eller hur?
Ta loss dem. Låt dem gå.
Och ta katten med er.
-Mr Smee? -Ja, kapten.
-Har du sett dem? -Nej, kapten.
Var är barnen?
Det är i sin ordning, kapten. Vi släppte dem.
Ni gjorde vad?
Vi släppte dem.
Ni... släppte... dem.
Mr Smee!
Vem är ni, främling?
Jag är James Krok, kapten på Jolly Roger.
Om du är Krok, vem är jag då?
Du är en skojare.
Säg mig, Krok, har ni ett annat namn?
Javisst.
-Grönsak? -Nej.
-Mineral? -Nej.
-Djur? -Ja.
-Man? -Nej!
-Pojke? -Ja!
-En vanlig pojke? -Nej.
-En märklig pojke? -Ja. Ger du upp?
-Ja.! -Ja är-
-Historia. -Peter, se upp!
Där är han!
Det är din själavandring, pojke!
-Redo att bli av med den andra också? -Inte den här gången.
Lilla flicka!
Vem är du att kalla mig lilla flicka?
Öppna grinden!
Nallen!!
Om jag vore du skulle jag ge upp.
Om du vore jag vore jag ful.
Nej!
Redo?
Ge eld!
Ta båten!
Vänd båten!
Vänd den!
Och nu, Peter Pan-
-ska du dö.
Att dö blir ett förskräckligt stort äventyr.
Nej.
-Skjut den!
Du.
Smee!
Visst är det hela lite tragiskt?
Krigaren är sårad.
Hon kallar hem örnens ande för att hela krigaren.
Det är så imponerande.
Krigaren är helad.
Peter?
Jäkla dag!
Han har funnit sig en...
Wendy?
Och Krok är helt ensam.
-Jag också. -Du också?
Förvisad? Vilken hund.
Jag tror att du och jag-
-borde prata.
Wendy?
Det är bara fantasi, eller hur?
Att du och jag...
Ja.
Wendy?
Jag skulle verka så gammal att vara pappa på riktigt.
Peter-
-vad har du för riktiga känslor? -Känslor?
Vad känner du?
Lycka? Sorgsenhet?
-Svartsjuka? -Svartsjuka?
-Tingeling! -Ilska?
Ilska.
Krok.
Kärlek?
-Kärlek? -Kärlek.
Det har jag aldrig hört talas om.
Det tror jag att du har, Peter.
Jag törs nog påstå att du har känt det-
-för något eller... någon.
Aldrig. Bara ordet förolämpar mig.
Peter.
Varför förstör du allting? Vi har kul, eller hur?
Jag lärde dig att slåss och att flyga. Vad mer kan man begära?
-Det finns så mycket mer. -Vad? Vad finns det mer?
Jag vet inte. Jag tror det klarnar när du blir vuxen.
Jag vill inte bli vuxen! Du kan inte tvinga mig!
-Jag förvisar dig liksom Tingeling. -Jag vill inte bli förvisad!
Åk hem. Åk hem och bli vuxen.
-Och ta med dig dina känslor! -Peter!
Peter, kom tillbaka! Peter!
Peter ville inte att Wendy skulle åka.
Åter igen, besökte han Wendys hem-
-för att se om mr och mrs Darling hade stängt fönstret ännu.
Men liksom förut såg han mrs Darling i sin fåtölj-
-bredvid fönstret, hennes trötta ögon sökte himmeln.
Wendy.
Vi kan inte ha henne båda två.
John! Michael!
Wendy!
Fönstret är stängt.
-George! George, hjälp mig! -Vad är det? Har de kommit tillbaka?
Fönstret är stängt. Det måste alltid stå öppet åt dem.
Alltid, alltid.
De har inte kommit tillbaka.
Stopp och belägg den engelska briggen.
Vi tog den och sjönk snabbt.
Och som en varning till besättningen-
-vi lät dem gå på plankan.
Den lustiga plankan.
Han gick där framåt, välkommen.
Tills den sjunker och så även du.
-Till tooral looral loo -Han har skrivit den själv.
Wendy, älskling.
Lite vin, miss?
Jag är en liten flicka.
Lite rom då?
Nej, tack.
Jag har fått veta att du har rymt hemifrån.
Jag har aldrig sett det på det viset.
Jag antar att jag har gjort det.
Så underbart.
Mina föräldrar ville att jag skulle bli vuxen.
Att bli vuxen är en sådan grym sak-
-full av besvär och finnar.
Det var lättare när jag var yngre.
Sedan började eländet, känslorna kom.
Pan är så lycklig lottad utan att besväras av dem.
Nej. Han kan inte älska.
Det är en del av hans gåta.
Cigarr?
Såja, såja.
Det behöver inte vara såhär.
Har du aldrig velat bara pirat, mitt hjärta?
Jag tänkte en gång kalla mig för...
-Ja? Jill med Röda Handen.
Vilket underbart namn!
Det är vad vi ska kalla dig om du ansluter dig till oss.
Vilka uppgifter skulle jag få? Jag accepterar inte att plundra.
Finns det någon chans att du skulle vilja berätta sagor?
Och de levde lyckliga i alla sina dagar-
-hela... livet.
Bravo!
Bravissimo!
Får jag lite betänketid till ert generösa erbjudande?
Absolut. Naturligtvis måste du det.
Mina mannar tar dig tillbaka så snart de hittar dig.
Ingen i min besättning följer efter dig. Jag lovar.
Min nya besatthet är du-
-inte kära Peter Pan eller hans gömställe.
Vad skulle mamma tycka om att jag har blivit pirat?
Tills vi ses igen.
Vad skulle mamma tycka om att hon har blivit pirat?
Men ju mer Wendy tänkte på sin mamma ju mindre kunde hon minnas.
-John. -Jag gjorde ingenting!
-John! -Ja?
Vad heter din pappa?
Vad min pappa heter? Peter.
Pappa! Ja, Peter!
Michael, vem är din mamma?
-Han fick den lättaste frågan. -Du är min mamma, Wendy.
Och visst är hon helt toppen?
Det finns en ny pirat ombord på Jolly Roger.
Sjöjungfrurna säger att hon kallas Jill med Röda Handen.
Ännu ett äventyr, pojkar. Kom igen!
Jill med Röda Handen? Hon verkar skräckinjagande.
Skräckinjagande? Hon är bara en sagoberättare.
Bara en sagoberättare?
Jill med Röda Handen är en modig krigare.
En flicka som henne?
Modig eller inte, jag ska nog ge henne!
Gör dig beredd, Peter Pan-
-för jag är Jill med Röda Handen.
-Mamma? -Wendy?
Just det, John.
Din syster har blivit inbjuden till sjöröveri.
Men mamma, Krok är en fiende.
-Och en knöl. -Tvärtemot-
-jag tycker att kapten Krok är en sympatisk man.
Mamma och pappa grälar igen.
Sir, ni är både oartig och otillräcklig.
På vilket vis är jag otillräcklig?
Du är bara en pojke.
Tänker du verkligen bli pirat, mamma?
Nej.
Vi ska åka hem.
Hem?
Åka från Landet Ingenstans?
Vi måste det.
Vi har glömt våra föräldrar.
Vi måste åka omedelbart innan vi-
-också blir bortglömda.
Jag har glömt... mina föräldrar.
Vi måste åka.
Om ni önskar det så.
-Om ni så önskar det? -Om ni önskar det så!
Döda! Döda! Döda! Döda! Döda!
Oroa dig inte, min kära. När Pan är död-
-blir vi båda fria.
Jag ordnat med en fe som ska hjälpa er tillbaka.
Peter-
-vi har pratats vid.
Vad sägs om att följa med oss?
Kan vi åka, Peter?
-Snälla Peter, kan vi åka? -Om ni önskar det så.
Hämta era saker.
Du också, Peter.
Skickar de mig till skolan?
-Ja. -Sedan... till ett kontor?
Jag antar det.
Inom kort blir jag en man.
-Du kan inte ta mig. -Peter.
Jag vill alltid vara en pojke och ha roligt.
Du säger det, men jag tror det är ditt största hyckleri.
Hej då!
Det finns inget såsom feer.
Glöm inte din medicin.
Överraskad.
En ny tid börjar.
För bort dem.
Ingen medicin. Jag vill inte ha medicin.
Nej.
Ifall han skulle fångas levande-
-hade Krok alltid med sig ett dödligt gift-
-gjord av tårar från hans röda ögon.
Nej.
En blandning av ondska, svartsjuka och besvikelse-
-den dödade omedelbart och det fanns inget motgift.
Jag sov inte!
Wendy?
Wendy, är du där?
Tingeling.
Du drack min medicin.
Tingeling.
Tingeling?
Varför slocknar ditt ljus?
Tingeling, varför är du så kall?
Förbli varm, Tingeling. Förbli varm.
Snälla, kom tillbaka.
Tingeling, lämna mig inte.
Förlåt mig, Tingeling. Jag är så ledsen.
Jag är så ledsen, Tingeling. Förlåt mig, snälla.
Tingeling!
Det finns fortfarande plats för en sagoberättare.
Hellre dör jag.
-Så synd. -Kapten, titta på himmeln.
Och titta på vattnet.
Pan måste vara död.
Nej, nej. Omöjligt!
Alle man, hattarna av!.
En tyst minut för vår stupade fiende.
Peter Pan.
Vi seglar i gryningen.
Jag tror på feer.
Det gör jag.
Jag tror på feer. Det gör jag.
Nej! Nej! Hjälp! Hjälp!
Små flickor går alltid först.
Jag tror på feer.
Det gör jag.
I do believe in fairies!
Det gör jag!
Jag tror på feer.
Det gör jag.
Jag tror på féer.
-Du gör vaddå? -Jag tror på feer.
Jag tror på feer.
-Jag tror på feer. Det gör jag. -Jag tror på feer.
Jag tror på feer.
Det gör jag.
Jag tror på feer. Det gör jag.
-Jag tror på feer... -Lägg av annars ska ni få!
Tro på feer. Jag gör det.
Jag tror på feer. Det gör jag.
Jag tror på feer.
-Det gör jag. -Jag tror på féer.
-Det gör jag. -Jag tror på feer.
-Det gör jag. -Det gör jag.
Jag tror på feer. Det gör jag.
-Jag tror på feer. -Det gör jag.
Jag tror på feer. Det gör jag.
-Jag tror på feer.. -Det gör jag.
-Jag tror på feer. -Det gör jag.
-Jag tror på feer. -Jag tror på feer.
-Jag tror på feer! -Jag tror på feer.
Jag...
Tingeling, du lever. Tingeling!
Du lever! Du lever!
Jag tror på feer. Det gör jag!
Jag tror på feer. Det gör jag.
-Jag tror på feer. Det gör jag. -Han lever!
-Hjälp. -Nu gäller det Krok eller jag.
-Varför gör han det? -Vad är han?
Jag vill höra en sista saga innan du dör.
Sagan om Peter Pan.
-Det var en gång... -Det var en gång.
Brutes, Jill med Röda Handen ska berätta en saga för oss.
Det fanns en pojke som hette Peter Pan-
-som bestämde sig för att inte bli vuxen.
Hoppa över inledningen.
Så han flög iväg till Landet Ingenstans, där piraterna finns.
Hette en av dem Noodler?
-Ja. -Kapten, hörde du det?
Jag finns med i en saga.
Så roligt han måste ha haft.
Ja.
Men han var ganska ensam.
Ensam?
Han behövde en Wendy.
Jag behöver en Wendy.
Mycket spännande. Två döda redan.
-Varför en Wendy? -Han gillar mina sagor.
-Vilka sagor? -Askungen.
-Snövit, Törnrosa.
-Kärleksberättelser?
Äventyr där det goda segrar över det onda.
De slutar allihop med en kyss.
En kyss.
Han har känslor.
Han har känslor för dig.
Hon berättade sagor för honom. Han lärde henne flyga.
-Hur?
Tänk bara lyckliga tankar. De lyfter dig upp i luften.
-Tyvärr, jag har inga lyckliga tankar. -Det drar ner dig.
-Något annat?
-Nej! -Låt bli henne!
Det är fe-stoft. Du behöver fe-stoft!
Michael!
Och vad med Pan?
Drar olyckliga tankar ner honom?
Han har inga olyckliga tankar.
Men om hans Wendy får gå på plankan!
Plankan! Plankan! Plankan!
Jag är förfärligt ledsen för det här.
Ironin. Den kommer efter Krok-
-och får en saga.
Nej!
Hörde du om hon ramlade i vattnet?
Det gjorde inte jag.
Monstret måste ha svalt henne hel.
Styrbord!
-Den vill ha mer, kapten. -Låt oss då ge den mer.
Till plankan!
Tystnad, småglin!
Jag ska visa er vägen till en dammig död.
Upp i masterna!
Fånga dem! Sätt fart era fårskallar!
Vad var det?
De är här, kapten! Djävlar! Demoner!
Förbannade monster! Din tid är ute!
Hejsan.
Jaha, Peter Pan.
Så allt det här är ditt påhitt.
Ja, James Krok. Allt är mitt påhitt.
Stolta och fräcka yngling-
-gör dig beredd att möta ditt öde.
Den här är till dig!
Låt honom vara! Han är min.
Nu!
Varsågod. Här. Jag har aldrig velat vara pirat i alla fall.
Jag ska bara göra goda ting i resten av mitt liv.
Jag har honom!
Din lymmel!
Libertin.!
Det är Krok! Han flyger!
Och han tycker om det!
Vill du flyga? Låt oss flyga.
Inte så illa... av en gammal man.
Jag vet vad du är!
Jag är den bästa som någonsin har funnits!
Du är en tragedi.
Jag? Tragedi?
Hon lämnade dig, Pan.
Din Wendy lämnade dig.
Varför skulle hon stanna?
Vad har du att erbjuda? Du är ofullständig.
Hon vill hellre bli vuxen än att stanna hos dig.
Låt oss ta en titt in i framtiden.
Vad är det jag ser? Det är den hederliga Wendy.
Hon är i sin barnkammare. Fönstret är stängt.
Jag ska öppna det!
-Tyvärr är nog fönstret reglat. -Jag ska ropa på henne.
-Hon kan inte höra dig. -Nej!
-Hon kan inte se dig. -Wendy!
-Hon har glömt bort dig helt och hållet. -Sluta, snälla, sluta.
Och vad ser jag här då?
Det finns någon annan i ditt ställe.
Han kallas för... make.
Nej! Peter!
Du dör ensam-
-och oälskad.
Oälskad.
Precis som jag.
-Nej! -Nej!
Tystnad!
För Wendys avsked.
Peter.
Förlåt mig. Jag måste bli vuxen.
Men... den här är din.
Det är bara en fingerborg.
Typiskt flickor!
För all del, min sköna.
Ge Peter Pan din värdefulla fingerborg.
Den tillhör dig-
-och det kommer den alltid att göra.
Det där var ingen fingerborg.
Det var hennes gömda kyss.
Håll i er, killar.
Det här är en mäktig sak.
Pan, du är rosa!
Dra på trissor!
Nej! Jag har vunnit.
Du... är gammal.
Men jag vann!
Gammal.
Och ensam!
Ensam.
Nej. Jag vann! Jag vann!
Nästan död.
Lyckliga tankar. Lyckliga tankar.
Styckar! Dödar! Dödar! Advokater! Tandläkare!
Gammal! Ensam! Nästan död!
Var!
Barnens blod. Snorvalpars blod.
-Gammal! Ensam! Nästan död! -Sjukdom! Skabb!
Uppspikade kattungar! Nej!
Gammal! Ensam! Nästan död! -Vit död! Svart död!
-Vilken död som helst! En kopp te! -Gammal! Ensam! Nästan död!
Gammal! Ensam! Nästan död! Gammal! Ensam!
Nästan död.
Brimstone och gallon! Tystnad, fähundar!
Annars kedjar jag fast er.
Vi vann! Vi vann!
-Redo att kasta loss? -Aj, aj, kapten.
Så smart du är!
Mamma.
Nana.
Låt henne få inse det sakta.
Nana.
Jag drömde att mina småttingar hade kommit tillbaka.
Jag drömde att de sov-
i sina sängar.
Men de kommer aldrig tillbaka.
De förstod inte hur det kom sig att hon inte kunde se dem.
Men ni förstår, hon såg dem i sina sängar, så ofta i sina drömmar-
-att hon trodde att hon fortfarande bara drömde.
Hej, mamma. Det är vi på riktigt.
Michael.
John. Wendy.
Vi är tillbaka.
George, kom fort!
Jag kommer. Vad är det?
Vi är tillbaka, pappa. Har du saknat oss?
Ni är tillbaka.
Bra. Utmärkt.
Bra gjort.
Mina änglar.
Naturligtvis har jag saknat er.
Jaha, pojkar, följ mig. Kladda inte på tapeterna.
Kom in. Så dumt. De här unga gentlemännen säger att...
Ni är tillbaka.
Mamma, pappa, får jag presentera De vilda pojkarna.
-Hej. -Hattarna.
Får jag behålla dem?
Jag...
Jag menar, kostnaden.
Tänk på grannarna.
Strunt i grannarna!
Och strunt i kostnaden!
Välkommen i familjen, pojkar.
Tack så mycket. Tack. Tack.
Kan det här vara till någon hjälp?
Vill någon rida häst?
-Jag heter Tootles. -Tootles, älskling.
-Jag heter Curly. -Curly, älskling.
Och vad heter du?
Nibs. Jag planerar krigen.
Skulle du vilja ha en mamma, Nibs?
Ja.
-Hur är det fatt, lilla barn? -Jag kunde inte hitta huset.
Och nu har alla en mamma... utom jag.
Heter du Slightly?
Ja.
Då är det jag som är din mamma.
Hur vet du det?
Jag känner det i kroppen.
Mamma!
George! Mary! Jag har en son!
Det fanns ingen vackrare syn-
-men det fanns ingen som såg det-
-förutom en märklig pojke som stirrade in genom fönstret.
Peter Pan hade oändligt roligt-
-som inga andra barn någonsin får vara med om-
-men han tittade på det enda roliga-
-från vilket han för evigt var utestängd ifrån.
Att leva är ett förskräckligt stort äventyr.
Peter!
Du kommer väl inte att glömma bort mig?
Jag? Glömma bort?
Aldrig.
Kommer du tillbaka?
Att lyssna på sagor... om mig.
Men jag såg aldrig Peter Pan igen.
Nu berättar jag hans sagor för mina barn-
-och de kommer att berätta dem för sina barn-
-och så kommer det att hålla på.
Alla barn växer upp-
-alla utom en.